Jeg vil besøge dig, så tit jeg kan. Nu kan du komme på fode igen.
Min dreng...
En varm seng, varmt vand... Og færre kakerlakker end på det sidste sted.
Der var ingen kakerlakker. Rotterne skræmte dem væk.
Den er til dig. - Tak.
Er der noget, du har brug for? - Nej tak, min dreng.
Nå, vi ses snart.
Hvor meget for en måned? - Øjeblik.
Min far vil have, at jeg skifter mening.
Det må du ikke. - Så enkelt er det ikke.
Jo, det er. Andrea er ikke den rette mand for dig. Jeg ved det. Du ved det.
Han synes, jeg skal give Andrea tid. - Han er din fars valg, ikke dit.
Elsker du ham? Der har du dit svar. - Det er let for dig, Emily.
Ja, jeg vidste, jeg ville giftes med Walter, straks jeg så ham.
Når man møder den rette, ved man det bare. Er det Andrea?
Absolut ikke. - Så skal du bare være stærk, Sofia.
Ja.
Nu på lørdag. Gå på gaden for jeres rettigheder.
Erstatning ved arbejdsulykker.
Gå på gaden for jeres brødre. - Og søstre!
Vi ses på lørdag. Protestmarch for arbejdernes rettigheder.
Er jeg ikke en arbejdende mand? - Jeg ville have sagt kapitalist.
Skinnet kan bedrage. Mr. Larkin, ikke sandt?
Det er mig, lord Pirrie. - De har jo et vist ry fra Liverpool.
Tillader De?
Tak.
Han er ret stram i betrækket. Man skal ikke være flabet.
Bare kom med enkle svar, så skal det nok gå.
Er det så Deres bror? - Ja, mr. Chorley.
Lad os se Dem.
Hvad hedder De? - Conor McCann.
Hvad ved De om værftsarbejde? - Oprigtig talt, ikke ret meget.
Men han er kvik og lærenem. - Hvad var Deres sidste job?
Jeg var i hæren. - I kongens tjeneste.
Glimrende.
Bare gør, som De får besked på. - Det er jeg god til.
Jeg står selvfølgelig inde for hans opførsel, mr. Chorley.
Ja, det gør De. Hær eller ingen hær.
Han kan begynde i dag, men på prøve. - Tak, mr. Chorley.
Er jeg så ansat?
Hvad vil De have? Håndslag fra lord Pirrie?
Følg med.
Jeg forstår ikke, hvad der skete.
Jeg troede, hun kunne lide mig. - Andrea...
Sofia er ligesom sin mor.
Min Marianna fik alle til at føle sig som noget særligt.
Et blik eller nogle få ord... Det var helt magisk.
Det var bare sådan, hun var.
Det var nok sådan, jeg havde det med Sofia.
Det var ikke hendes mening at såre dig.
Måske ikke.
Jeg gav dig hendes hånd. Du må ikke give op.
Vel? Kom nu.
Næste punkt. Hvor langt er vi med de dampdrevne generatorer?
Ingen forsinkelser. - Så kan vi få vores tyrkiske bad?
Tak, mine herrer.
Nå, det vigtigste problem: Manglen på nitter. Jordan?
Jeg har gennemsøgt hele øen. Vi må købe dem fra hovedlandet.
At købe Grad 4 sprænger budgettet.
Hvad med Grad 3? - Det er næppe nogen god idé.
Der er jo urenheder i stålet. - Tak, dr. Muir.
I øjeblikket drøfter vi kun nitter. Jordan...
Bestil, hvad De kan, inden for budgettet. Det var alt. Tak.
Hvem fremstiller vores rå stål? - Colville & Søn, gennem 30 år.
Jeg skal bruge to barrer. - Er det i orden med mr. Andrews?
Jeg står direkte under mr. Morgan. - Det er helt i orden, dr. Muir.
Var du i hæren? - Ja, det var enten det eller fængsel.
Men jeg indså hurtigt, at jeg havde begået en kæmpe fejl.
Var du i kamp? - Ja, hver lørdag aften!
Vi bliver betalt per nitte, drenge. - Undskyld.
Men det må nu have været spændende. - Vil du høre sandheden, Jack?
Det var to ting. Skrækindjagende og kedeligt på samme tid.
Timer og dage, hvor man venter og ved, at når man får ordren, -
så skal man i kamp. Så er det dræb eller bliv selv dræbt.
Forestil dig, at du kan skyde benet af nogen bare ved at bøje fingeren.
Hør ikke på ham. Den eneste kamp, han var i, var på eksercerpladsen.
Det er ikke sandt, og mine medaljer beviser det.
Ved du, hvad jeg lærte, Jack?
Jeg lærte, at nogle ting er værd at kæmpe for, og nogle er det ikke.
Og Det Britiske Imperium er det ikke. Ikke for at fornærme nogen.
Har du tænkt dig at lave noget i dag?
Giv mig en ny nitte, Conor. Den her er kold.
Hvad er klokken? - Det er aften.
Allerede, hvad?
Ja.
Jeg har mad med. - Jeg er ikke særlig sulten.
Spis.
Du behøver ikke gøre det her. - Det ved jeg godt.
Er der andet, du har brug for? - Nej.
Nå men... Jeg skal være et sted. - Fint nok. Selvfølgelig.
Nej, det kan jeg ikke. - Tag dem.
Men lad nu være med at drikke så meget.
Det er først nu, at jeg forstår, hvorfor du sendte mig væk.
Du har fået dig en position. Blevet uddannet.
Du kan vælge.
Du er ikke styret af din religion.
Det er kun her i Irland, at det betyder noget.
De siger, man kan rejse omkring ved at læse en bog. Men vi kan ikke læse.
Det fik vi ikke lov til.
Vi kan bare bære og løfte ting.
Hamre og grave.
Men du... Du kan forestille dig og bygge ting inde i dit hoved.
Og det, du forestiller dig, kan virke.
Du har livserfaring. Det tæller også.
Ikke det her liv. Ikke sådan som vi lever.
Du har mistet din stolthed.
Ja.
Og mig selv.
Men jeg er stolt af dig, og det har jeg fortjent.
Hvad fanden er hendes problem? Sig mig det.
Nu skal du få et råd.
Kom videre. Jeg finder en anden kvinde til dig. Jeg kender mange.
De er ikke hende.
Hvad laver jeg her som Pietros lærling?
Jeg hænger på ham. Den smule, jeg tjener, er jeg nødt til at sende hjem.
Hvad laver du? - Bland dig udenom!
Slip mig! - Var der noget?
Var der noget? - Hvad fanden laver du her?
Viser dig, hvordan en mand opfører sig. Kom på arbejde.
Jeg har ikke lyst. - Bliv dog voksen.
Din far betalte mig for at oplære dig. Hvis du går, svigter du ham!
Jeg forstår godt, Sofia ikke vil have dig. Se på dig selv!
Kom tilbage. Vis dit værd, overfor mig og overfor hende.
Ashley. - Så er det nu.
Held og lykke, Ashley.
Gudfader. - Undskyld, Ashley.
Pyt med det. - Godt spillet. Skyd tilbage.
Du må ikke tage det så alvorligt, Ashley.
Jeg elsker lysets spil på egetræerne. Min far var også stolt af dem.
Ikke en dag til at nyde naturen? - Nej. Jeg mister penge. Hurtigt.
Det er der mange af os, der gør. - Vi må slå hårdt ned på det, Henry.
Disse bolsjevikker ødelægger vores forretning.
De skal knuses. - Jeg er enig.
Nu på lørdag kommer dertil at være... 300.000 af dem på gaden.
Det er anarki. Det er sådan, revolutioner begynder.
Har De hørt denne Larkin? - Nej, men jeg har læst ham.
Hvis de katolske arbejdere får en stemme, styrkes selvstyrebevægelsen.
Vi skal ikke have noget selvstyre her. Irland skal og bør regeres fra London.
Jeg hartalt med ministeren i London.
Godt. Regeringen skal forstå det.
Der er planer for håndteringen af den industrielle situation.
Hvilke planer? - Han gik ikke i detaljer.
Men alting er under kontrol.
Luk op.
Andrea.
Godaften, signor Pietro. - Godaften.
Sofia, de er til dig. - Tak.
Sofia, dæk op til Andrea.
Sæt dig nu ned.
Tak.
Ikke så hurtigt. Lad mig nyde det.
De skal ikke stoppe for min skyld.
De er uforbederlig. - Det håber jeg sandelig.
Kom nu i gang, Muir. Der er middag klokken otte.
Jeg får altid forret.
Kitty?
Vi skal demonstrere i forening.
Katolikker og protestanter. Havne- og værftsarbejdere, kuske.
Det er vigtigere i Irland end noget andet sted. Det er vores svage punkt.
Enighed gjorde stærk i Liverpool og Glasgow. Det kan også fungere her.
Hvad sker der ved rådhuset? - Vi stiller vores krav.
Vi sætter dagsordenen. Direktionen har aldrig set noget lignende.
De enkelte optog mødes her.
På Donegall Square. Vi får folk til at gå i række.
Andrea.
Det, jeg sagde... - Ja. Du har brug for tid.
Nej.
Jeg skal nok forandre mig. Vent og se.
Jeg skal nok forandre mig. - Det var ikke det, jeg mente...
Du skal ikke beslutte dig nu. Giv dig tid. Jeg kan vente.
Tænk over fremtiden.
Hvor store er de? - Omtrent som en hest.
Ungerne er på størrelse med katte.
Dav. - Davs.
Er I to gamle nok til at være her alene?
Michael organiserer protestmarchen på lørdag.
Skal du gå i spidsen og lede den? - Ja, et sted deroppe.
I McCann'ere oplever søreme noget. - Det ved jeg nu ikke.
Conor så en tiger i Indien. - Nå, så det gjorde han?
Sikke du snakker.
Michael... Du har vigtigere ting at tænke på.
Den samme gamle Conor... - Han har snuppet piger fra mig før.
Hun er da ikke din type. - Hvorfor ikke?
Det er dig, der ikke er hendes type. Du er for barsk og har ikke nok penge.
Hun ville plage livet af dig. - Penge er ikke alt.
Hvad med Sofia? Hun er dejlig. Ikke spor fin på den og skøn at se på.
Min søsters veninde? Det går ikke. - Violetta er ikke noget for dig.
Hun er jo ikke interesseret. Lad Conor få besværet.
Han skal nok få hende besnakket. Han har det der glimt i øjet...
Vil De ikke sidde?
De siger ikke så meget. - Nej.
Skal jeg indlede en samtale, eller skal vi tie?
Det er op til Dem. - I så fald vælger jeg samtalen.
Men De skal begynde. Kom nu...
Jeg vidste ikke, De kørte med her. - Det plejer jeg heller ikke.
Se selv. Det var da let nok, ikke?
Hvorfor kører De så med i dag? - Jeg har...
Jeg overnattede et sted.
Om forladelse. - Nej, De skal ikke undskylde.
Jeg var selv ude om det.
Går De tit ud? - Nej, sig frem.
Nej, nej, De ville sige noget. - De har tabt en knap.
Øjeblik.
Der var den.
Tak. - Selv tak.
Og nej, jeg går ikke ret meget ud. Jeg kender ikke rigtig nogen her.
Jeg så Dem på galopbanen. - Ja.
Ja, jeg... så på.
Jeg er for stor til at være jockey.
Næste stop Queens Road.
Jeg står af her. Jeg mødes med en veninde, og så går vi til arbejde.
Jamen så ses vi på arbejdet. - Vi ses på arbejdet, dr. Muir.
Mark.
Sofia. - Det ved jeg godt.
Mr. Hutton kan undvære mig en time. - Tak. Perfekt.
Skal jeg tegne? - Ja tak.
Undskyld. De må synes, jeg er meget uhøflig.
Nej, slet ikke. De har et ansvar.
Ja, men...
Vil De se på det? - Ja.
Kan De se forskel på det her og det sidste, De tegnede?
Ja, der er færre streger i.
Netop. - Hvad betyder det?
Stålet fejler intet. - Det er vel godt?
Ja, men et sted undervejs fra rå stål til plade udvikler det urenheder.
Det kan kun ske ét sted. - Så har De jo løst problemet.
Ikke helt. Videnskabsfolk skal ikke udtale sig, før de er helt sikre.
Kan jeg godt gå nu? - Ja, jeg klarer mig.
Mange tak, Sofia.
Han bad mig lave nogle tegninger. - Efter at I havde mødtes?
Det var helt tilfældigt. - Hør her. Du skal passe på.
Han er ikke en af vores, uanset hvor venlig han er.
Han er rig, han er protestant. Han er fra en verden, du ikke tilhører.
Det ved jeg godt. - Så ved du, hvor grænserne går.
Må jeg bede om en lille én?
Malone.
Du er ikke velkommen her, Malone.
Mine penge er lige så gode som dine. - Jeg så ham.
Lad ham være i fred. Det er slut.
Måske for dig.
Vil du være med til at fejre det?
Olympic! Hun har slået sin egen hastighedsrekord.
Ja, det hørte jeg godt.
Måske senere.
Hvad er der i vejen, Henry? - Ikke noget. Alt vel.
TUSINDER VIL GÅ PÅ GADEN
Ved du noget, som jeg ikke ved? Eller som jeg måske burde vide?
Oprigtig talt ville jeg ønske, at den fordømte ballade forsvandt, -
så tingene atter var, som de burde være.
Det tror jeg er usandsynligt. Gør du ikke?
Henry?
Måske er champagne lige, hvad jeg har brug for.
Andrea.
Er du her igen? - Ja, jeg inviterede ham.
Andrea er dygtig. Du skulle se vores arbejde hos Carltons.
Det er, fordi du er en god lærer. - Kun, når man lytter til mig.
Violetta, hjælper du mig lige? - Med hvad?
Hjælp mig lige.
Har du... skiftet mening?
Nej.
Er det noget, jeg har gjort eller sagt? Behøver du mere tid?
Andrea, jeg elsker dig bare ikke på den måde, som jeg er nødt til.
Jeg elsker dig som en ven. Men ikke som min mand.
Din far har givet mig din hånd. - Det kan han ikke.
I Italien ville vi være gift. - Vi er ikke i Italien!
Det bedste ville være, hvis du kom videre med dit liv. Glem mig, Andrea.
Måske er jeg ikke særlig klog, men jeg har fået en god levevej.
Jeg kan forsørge en familie og dig. - Hold op. Sig ikke mere.
Jamen jeg elsker dig. - Det skal du ikke.
Nå?
Det skal være os alle sammen. Forandring kræver, at alle er med.
Når jeg siger alle, så mener jeg alle.
Det her handler ikke om at tilgodese den ene del af byen.
Det her er arbejderens sag. Dig, mig, manden ved siden af dig.
Det handler om arbejdet, ikke om religion. Vi ses til protestmarchen.
Jeg ved ikke, om jeg kommer, Michael. Jeg ved det ikke.
Gør det, du føler er rigtigt.
Men det her handler ikke om Gud eller om de kirker, hvor vi har vores gang.
Det handler om det, vi udretter med de her...
Hvad sker der, hvis du bliver invalideret?
Tænk, hvis du mister en arm eller et ben. Hvem betaler så?
Lige nu har vi ingen beskyttelse. - Jeg er ikke sikker.
Sommetider skal man bekende kulør. Men sid du bare på din flade.
Tænk på Arthur.
Jeg skal nok komme, Michael. - Godt.
Miss Silvestri.
Skal De til protestmarch? - Ja. Og De?
Nej, jeg skal arbejde.
Goddag, miss? - Mrs. Emily Hill.
Det er en stor dag for arbejderne. Jeg håber, det går godt.
De er altså ikke solidarisk. - Hvorfor tror De det?
Direktionen går sjældent på gaden. - Jeg ønsker Dem alt det bedste.
De må ikke skue hunden på hårene, mrs. Hill.
Støt dog op om dem, der bygger Deres skib.
Det er ikke mit skib, men hvis jeg har tid...
Han er for fej til at dukke op. - Emily, altså...
Far.
Far. Vågn op.
Nej. Gå din vej.
Det skal jeg nok, når jeg har lagt dig i seng. Kom så...
Hør efter.
Du er nødt til at rejse. - Ja, det ved jeg godt.
Nej, du...
Du skal forlade Belfast. - Jeg er lige kommet tilbage.
Du forstår det ikke.
Læg dig til at sove.
Brødre og søstre. At I står her i dag er en styrkedemonstration.
Arbejdernes rettigheder skal ikke længere tilsidesættes!
Arbejdsgiverne skal vide, at de har et ansvar for jer og jeres familier.
Et ansvar for jeres arbejdssikkerhed -
og for at betale jer retfærdigt!
Uanset, hvor I kommer fra!
I dag viser vi vores styrke sammen med hundredtusinder af andre arbejdere.
I dag bevæger vi os samlet, forenet i en fælles sag.
En sag, der vil gå over i historien som retfærdig og sand!
For en dagløn vi kan leve af!
Hvad siger du, Jim? - Stå fast.
Det her er en reaktion fra London.
For en dagløn vi kan leve af!
De kommer ikke til Donegall Square.
Gå tilbage ad Mackin Street.
Violetta!
For en dagløn vi kan leve af!
Jeg vil tale med den øverstbefalende. De har ingen ret til at spærre gaden.
Hvad fanden laver du her? Kom så!
Hvem har kommandoen? - Vi har fuld ret til at være her.
Hold rækken! I må ikke provokere dem.
Gruppe, på jeres poster!
Hold rækken.
Fremad!
Tilbage!
Slip geværet. - Tilbage!
Slip geværet!
Fremad, march!
Åh gud, Walter... Walter!
Nej, nej!
Du klarer den.
Vi må have ham væk. - Så hjælp ham dog!
Gudfader, Walter... - Møgdyr!
Sofia, kom.
Walter er blevet skudt! - Vi skal væk.
De satte hæren ind. Der er løsnet skud.
Hvad er der sket? - De tævede ham.
Giv mig noget.
Er du uskadt? - Ja, men Walter er blevet skudt.
Åh gud. Er han? - Jeg ved det ikke.
Vi flytter ham. Kom så...
Det gør mig ondt.
Emily...
Møgdyr! - Rolig.
Dr. Muir? Har De det godt? - Ja, jeg har det fint.
Måtte De igennem al det kaos? - Ja.
Stakkels Dem. Albert sagde, at katolikkerne lavede optøjer.
Skyderier! Hvad bliver det næste? - Det var ikke katolikkerne.
Det var hæren. De ventede på protestmarchen, og så skød de en mand.
En lærer. Med en hustru. Uden våben, blot med et budskab.
Hæren blev sat ind for at opløse marchen, og de slog en lærer ihjel, -
mrs. Hatton.
Du blev vel ikke indblandet i håndgemænget, gudfar?
Jeg var der ikke. Men jeg kender folk, som var der.
Tak, Kitty.
Du vidste det godt! - Nej, William, på ære.
Du vidste det godt!
Hæren, for himlens skyld, som skød på sine egne.
London var opsat på at... knuse opstanden.
Hvilken opstand? Almindelige mennesker udøvede deres ret til at protestere.
En mand er død! - Det var selvforsvar.
De brugerfagforeningerne til at fremme deres sag.
Der blev ikke kæmpet i de protestantiske bydele.
Jo tak. Fremprovoker en opstand og giv katolikkerne skylden. Skab splid.
Del og hersk.
Det er muligvis din politik, men det er bestemt ikke min!
Når over 12 personer er samlet uden officiel tilladelse, -
er det en ulovlig forsamling.
Det her er helt unødvendigt.
Min søster skal begrave sin mand i dag.
Hvis De blander Dem, finder jeg Dem og brænder Deres hus ned.
Mig og alle andre her. - Du skal ikke bide på krogen.
Lad os begrave ham i fred! - Ja, lad os begrave manden i fred.
Lad dem passere.
Aviserne kalder det en katolsk sammensværgelse for irsk selvstyre.
Det virker ikke, og Walter Hill er død.
Michael, vi vidste, at der ville være ofre.
Hvor mange flere lig skal samles op fra gaden?
Det her er ikke Liverpool eller Glasgow, det er Belfast!
Vi har andre problemer her. Arbejderne i den her by kan ikke stå sammen.
Det går alt for langt tilbage. - De bruger verdens ældste strategi.
Det virkede!
Nu tror alle, at arbejderbevægelsen og selvstyre er det samme.
Vi ville bare have ret til at stå i fagforening.